Îngheț.
Nu e așa rău. Relaxează-te. În câteva luni va fi primăvară.
Primăvară, zici?
Trebuie să pricepi că șefii ți-au făcut un favor trimițându-te aici.
- Centrul către Unitatea Marină. - 7672. Spune.
SOS de la o navă privată. O navă albă de 60 de picioare. I-au murit motoarele.
Care e locația, Centrule?
În canalul de lângă pod. La 2.000 de yarzi de docul Armistead.
10-4, răspundem.
Tata lucra acolo.
- Beth Steel? - La șantierele navale, da.
Aveam un unchi supervizor acolo. A fost concediat în '78.
'73 la tata.
- O navă pentru petreceri? - Una frumoasă, da.
- Are mai multe motoare, nu? - Probabil are probleme electrice.
E o navă a poliției?
Ce mai faci? Mă bucur să te revăd.
Henry, ce mai faci?
- Ceva de băut? - Nu, mulțumesc.
- Ești căpitanul? - Da.
- Șeful de port? - Nu, Poliția.
- V-au murit motoarele? - Cred că e de la pornire.
- Nu ești mecanic, nu? - Eu? Nu.
Nu știu care e prova și pupa.
Îți pot oferi remorcare.
Claude, trebuie să fie remorcați.
- 10-4, remorcăm la Henderson's. - În regulă.
Puteți aștepta?
Petrecerea e în toi.
Nu aș vrea să sparg petrecerea pentru o problemă la motor.
Blocați canalul.
Remorcați-ne altundeva și formația o să mai cânte puțin.
The Wire Sez.2 Ep.1 Traducere de felixuca@gmail.com enjoy :*)
...Înțelegi ce spun, nu?
Trei ani la furturi auto și nu am învățat nimic.
Nu mi-a păsat.
Nici nu mai voiam să fiu polițist.
Chiar nu voiam.
Cred că de asta am tras în mașină.
Dar treaba cu Barksdale, urmărirea și tot...
am simțit că e ceva. E ceva ce aș vrea să fac.
Așa că mă gândeam la Narcotice.
Maiorule, unde vrei să pun astea?
Acolo. Lângă perete.
Dacă nu sunt locuri pe turele normale de la Narcotice...
poate la bunuri confiscate sau așa ceva.
Ușurel. Toate se sparg.
Treaba cu Barksdale...
Lester Freamon ne-a băgat adânc în bani. Adânc.
Puteam să confiscăm proprietăți, bani, mașini, tot soiul de lucruri.
Dacă șefii lăsau cazul să meargă mai departe,
aveam tot ce ne trebuia.
- Ia te uită. E porumbelul. - Așa e.
- Ce crezi? - Ce cred?
Cred că o să dai examenul de Sergent luna viitoare.
Și pentru că Andy Krawczyk mă ascultă...
și pentru că Primăria îl ascultă pe el...
o să și ajungi Sergent.
O să vii în SV...
unde, pentru că îți sunt socru...
o să primești misiuni de zi într-un sector liniștit.
Pe urmă o să dai examenul de Locotenent unde o să ai de asemenea scor mare.
Nu vreau să avansez.
Vreau să lucrez la cazuri.
Roland.
Ascultă-mă.
Te-ai descurcat cu drogurile. Ai făcut treabă.
Și cu excepția chestiei cu Marele Juriu...
ai spălat niște mizerie de pe numele tău.
Dacă taci puțin și mă asculți...
poate chiar o să ai o carieră aici.
- Radioul nu merge prea bine. - Pierdem semnalul.
- Pierdem postul, omule. - Cum adică?
Suntem așa departe de Baltimore, că nu mai avem stație.
- Încearcă undeva în Philly. - E altfel în Philly?
Cioară, îți bați joc de mine, nu?
Nu ai auzit vreun post din afară de Baltimore?
Nu am plecat din Baltimore în afară de porcăria aia cu Școala de Corecție.
Și nu încercam să ascult radio acolo.
Haide. Mă omori, oprește-te.
A fost super vremea de acolo.
Zilele acelea fierbinți, umede și ploaia de noapte.
- E un post din Philly? - De unde naiba să știu?
De ce-ar pleca cineva din Baltimore? Asta întreb.
Asta e ieșirea. Ia-o pe acolo.
Până acum fac treabă.
Ahoi, matelot.
Fetele mi-au povestit de micuțul de pe vas.
- Acum știu despre cine vorbesc. - Vino la bord, omule.
- Haide, vreau să-ți arăt. - Pe naiba.
- Ce este? - Bunk nu înoată.
Și nici nu prea plutește.
ce cauți pe apă?
Ilene Nathan a sunat. Se judecă cazul Gant în patru săptămâni.
Vrea să începem preliminariile cu martorul.
Bătrâna de la proiecte, ceea ce nu e o problemă.
Și Omar, care a dispărut.
Știi ceva de Omar, Jimmy?
- Nu e la tribord. - E babordul, prostule.
- De unde naiba știi? - Haide.
Să-ți iau ceva de mâncare să vorbim.
Dacă plec, trebuie să îi spun sergentului.
Mi-am amintit. Landsman își vrea cei 10$.
- Pentru ce? - Că a pus pariu că urci pe vas.
Spune-i ticălosului că nu-și vede banii...
mai ales că el i-a zis lui Rawls că nu vreau să merg.
- Nu e la fel fără tine. - Nu?
De fapt, e mai bine.
Haide.
Canalul e dragat...
așa că muncim cu toții. Oamenii tăi și ai mei.
Canalul e cheia, Nat. Știi asta.
Da, dar știi câți bani o să cheltuiești...
ca să îi faci să vorbească despre rahatul ăsta?
Dacă nu încercăm, putem să murim pe loc.
O să îi pui să construiască digul.
- Ai 100 de nave. - E aiurea, Nat.
Mai bine aduci încă o trupă, două.
Sunt trupe de șase sau șapte oameni.
Dar dacă încerci asta, poate chiar obții ceva.
Dacă te duci la Annapolis și ceri canalul...
O să vii doar cu puța în mână.
Dacă digul nu e reparat în curând...
vreun nenorocit o să ne-o tragă construind clădiri peste tot.
- Nat, dacă canalul ar avea adâncime de 2 picioare... - Dă-l naibii de canal.
Mă duc la Consiliul Local.
O să le spun să facă presiuni pentru dig.
- Înțelegi? - Nat, calmează-te naibii.
Ăia din Consiliul Local se poartă de parcă ar fi regii tuturor.
Nat, ascultă-mă. Dacă...
Trebuie să vă târâți de unde ați venit...
să vă amintiți cine sunteți și de unde veniți.
La naiba, Frank.
Tocmai ne-am uitat cum Nat Coxson s-a căcat în capul tău.
Și cum nu ai coaie, ai înghițit.
Ca să știi...
Mă trezesc de dimineață plin de spume.
Voiam să îl luminez pe președintele de la Biroul Local 47 în privința asta...
și a ales să plece.
- Oțel albastru, domnilor. - Ce Dumnezeu.
3 inci și jumătate de oțel albastru.
- Nicky băiete, muncești azi? - Pentru echipa lui Big Roy.
Attaboy. Fă-ți familia mândră.
E prima zi liberă de două săptămâni.
- Ott e pe aici? - Stă degeaba, ca de obicei.
Al naibii neisprăvit îmi datorează 20$ pentru biletele la loto.
Hei, Nick.
Du-te la Grec și ia un număr. Are unu' pe drum.
- Astăzi? - Mâine.
Atlantic Light la North Point.
Bine.
- Frank. - Ce este?
Vorbește cu Ziggy, omule. E peste tot.
Sunt aici de la 8:00. Știi că sunt aici de la 8:00.
- Așteaptă. - Tâmpitule.
O să-l găsesc eu. Doar taci o clipă.
Cum merge?
- Nu e nicio problemă, Șefule. - Pe naiba.
Sunt aici de la 8:00 pentru macara...
- și Tweety Bird a pierdut cutia. - Nu s-a pierdut.
E pe aici. Unde este, Zig?
- E ori în ecluza 7, ori... - Ecluza 7 e goală, omule.
Sau nu. În cazul ăsta...
e clar undeva la grămadă.
Iisuse.
Mă omori, Ziggy. Mă omori.
Fă-mi rost de numărul unui comisionar. O să încerc să rezolv.
Și tu.
Dacă mai pleci și îți lași cutia, nu te mai întorci.
Mă auzi, Zig? Ești concediat.
Ne vedem mai încolo, tâmpea.
La naibii. Își pierde slujba și nu-i pasă.
- Nu l-a concediat. - Nu?
E taică-su.
Cât de repede îți trebuie?
Cazul se judecă într-o lună. Trebuie să-l pregătim de săptămâna asta.
Ofițer Burns.
Dle detectiv.
Am auzit că te-au trimis aici.
Dar.. la naiba.
Ticăloșii nu se joacă, nu?
Ce cauți jos?
Scoteam dovezi pentru cazul Gant.
Data judecății lui Bird e luna viitoare și Ilene Nathan voia să fie gata.
Transmite-i dragostea mea.
- Cui? - Lui Bird.
- Nu există dovezi. - Cum adică?
Pe etichetă scria: "Rândul BB, Secțiunea 14, Raftul 3...
"Patru, în spate." Așa scrie.
- Și? - Nu există așa ceva.
BB are 12 secțiuni. Aici scrie 14. Vezi ce zic?
Nu există dovezi.
Iarna distruge șenilele slabe.
- Să mă ia naiba. - ...asta e altă generație...
La naiba.
...de protecție pentru șenile, le rod.
Dar ăsta e un sistem de avertizare.
Sunt aici.
Franoosh, ai ajuns.
Sigur, părinte. Te susțin.
Haide.
Vrei să-ți vezi fereastra?
Doar Franoosh Sobotka ar trimite până la Esslingen după sticlă.
Germanii sunt grei de cap, dar se pricep la ce fac.
Mi-a făcut plăcere, Părinte, pentru biserică.
Dar trebuie să îți cer ceva în schimb.
Orice pot face.
- Vreau să vorbesc cu Senatorul. - Barbara?
Vine la mesa de Duminică, cea în poloneză.
Nu avem decât probleme Părinte.
Trebuie să facem ceva cu canalul C & D...
iar digul e căzut de peste un an.
Băieți duri vin să mi se confeseze cu lucruri nemaiauzite.
Nu e nevoie să-mi zici ce rău e la docuri.
O să aranjezi ceva cu Mikulski?
Nu ai nevoie de o fereastră nemțească să îmi ceri asta, Francis.
Și în plus...
ai făcut oferte mult mai mari decât ar costa...
să aduci fereastra aci.
Când te-ai spovedit ultima oară?
Ne mai vedem, Părinte.
Rahatul poate să fie altundeva, omule.
Mereu e la ușă.
Ticălosule, te-ai uitat la noi.
Ai văzut ieșind ceva pe acolo?
Ai văzut că nu am scos nimic din mașină.
- Bine. - Ai văzut.
Cine ne va crede? Lipsește.
Și la naiba cu ce zici.
O să audă doar că lipsește rahatul ăla.
Mai verifică o dată.
Nu e acolo, omule. Sună-ți omul și spune-i.
Cioară, ce spui?
- Am zis să mai verici o dată! - Ușurel.
Taie odată tâmpenia aia.
Ce naiba se întâmplă azi?
Nu se grăbesc, nu?
Ce naiba se petrece?
Haide, omule.
La naiba!
- Nu e nici aici. - Începi cu rândul următor.
Locotenente, pungile pot fi oriunde în subsol.
Ai dreptate.
- Am putea sta aici toată noaptea. - Așa e.
Înseamnă muncă peste program, nu?
La naiba, tot nu pot să scriu.
Iubesc băieții ăștia albi.
- Da? - Sunt proști ca noaptea.
- Cine? - Băieții albi.
Vorbesc despre legumele din cazul din Kane Street.
Îl sun și îi zic că vreau să cumpăr droguri.
Știi ce-mi zice?
"Bine, îți vând drogurile. Câte droguri vrei?"
Jur, Kima, nu au cod, nu vor să ne întâlnim, nimic.
Și pe urmă bați palma, nu fuge nimeni, nicio prostie.
Tipul însuși vine la tine și zice:
"Am adus drogurile. Ai adus banii?"
Nu glumesc. Respect negrii...
după ce-am lucrat cu idioții ăia două săptămâni.
Dacă albii vor să vândă droguri în Baltimore, trebuie să facă alte legi...
să fie echitabil.
- Acțiune afirmativă. - Nu lăsa niciun alb în urmă.
- Ce naiba vrei? - Vreau să faci popririle.
Ai titluri, acte de proprietate? Ce ai pentru mine?
Credeam că ai făcut asta. Ești de la Unitatea de Confiscări, nu?
Eu scriu toate declarațiile pentru Consilierul Primarului.
Dar trebuie să îmi spui ce luăm.
E mare bătaie de cap.
Dacă vrei proprietățile, întocmește hârtiile.
Trebuie să iei poziție, Herc. Nu ne mai ai pe mine sau pe Carver să te susținem.
Nu?
Ce-ar fi să vii cu mine prin raiduri?
Să doborâm împreună câteva uși ca altădată.
Spargi uși?
Da, două case și un bar pe Kane Street.
Haide, Kima, vino cu noi. Știu că-ți lipsește.
M-am săturat de gunoaie. Acum fac muncă de interior.
- Ești pisică domestică? - Am promis.
Serios, Kima. Dacă erai un tip...
și, uneori ești mai bună decât bărbații pe care îi cunosc...
Dacă erai tip, amicii tăi ți-ar lua o bere și ți-ar zice ce cred.
- Și ce cred? - Că ești terminată.
- Terminată? - Terminată pentru tot restul vieții.
Nu glumesc.
Deci...
Deci?
Unde îl găsim pe Omar?
Cine?
- A mai zis ceva? - Nu.
Doar să revii. Cu toții am zis asta.
Și cum a zis-o?
Așa, pur și simplu.
- La naiba. - Da.
Rahat.
- Se țin de treabă? - Până acum.
Bine.
Au nimerit timpii?
Dar kilometrajul?
Bine.
Te mai întreb o dată.
- Nu l-ai văzut pe la mașină? - Nu.
- Ai stat cu el tot timpul? - În fiecare clipă.
În cât timp a ieșit din garaj?
- Cât timp a fost singur? - Nu suficient, String.
A intrat și a ieșit în trei minute.
Ușurel.
- E aiurea rău. - Uite...
Ai urmat instrucțiunile?
- Am făcut ce ai zis. - Ai notat kilometrii?
- Da. - Să văd.
Chiar acolo.
Ai greșit cu trei zecimi de milă.
Dacă făceai cum am zis eu, nu greșeai.
String, am făcut-o cum trebuie. Jur.
Ai răspunsuri?
Nu trebuia să ocolești prin Camden...
când au închis câteva străzi pe Bulevard?
Te-ai rănit la picior?
- La picior? - La cum ai lovit în cric.
- Ne-ai urmărit tot timpul? - Cine, eu?
Ai pus oamenii să ne urmărească.
De ce?
Ar trebui să mă iei cu tine.
Ar trebui să-i cunosc pe tipi. Dacă îi cunosc...
o să vedem cum facem afaceri. Înțelegi?
- Zig, sunt pe bune. - Și ce, eu nu sunt?
Șase grade.
Toți merg acasă după Moș Crăciun...
și gașca noastră o ia invers...
Micuțul Big Roy cu piciorul lui de lemn.
- Ale naibii lopeți de lemn. - Da.
Copiii tăi nu știu nimic despre lopeți, nu?
Nu trebuie să faci scântei când lucrezi cu asta.
- Bum. - Adică kaput.
Nu o să mai vedeți vreo navă în Bawlmer, prieteni.
Zig, îți vine să crezi?
Dinozaurii ăștia vorbesc toată ziua despre lopețile lor...
și cum cărau vagoane cu cârca.
Și cum beau whiskey prin furtun.
Pe urmă se duceau și-și futeau nevestele până dimineață. Ăștia erau eroii de atunci.
Rahatul e gros în seara asta, domnilor.
Ce poți face? Generația asta habar n-are.
- N-o să mai fie ca pe vremuri. - Așa e.
În fiecare seară cu bășinoșii ăștia. E ca în 1952.
Când aveam vârsta voastră, descărcăm zece vase într-o zi.
O făceam cu un braț...
după ce o cutie de 300 kg de vibratoare poloneze a căzut peste mine.
Stai. Ce naiba e un vibrator polonez?
Acasă la mine e un cârnat kielbasa.
Iar începem.
Aduceți-l pe frumușel.
De unde veniți voi, v-ar ajunge atât.
Știi că își va scoate pula, nu?
Băiatul ăla nu e întreg la cap.
Eram doar eu...
piciorul de lemn, lopata...
ochiul de sticlă și stiloul polonez.
De parcă cineva de la Consiliul Local ar fi folosit altceva decât un stilou adevărat.
Nici nu mai știu cum arată acum.
Vorbesc tâmpenii din 1514.
Iisuse, știi ce? Toate mâinile sus.
Haide.
Cazanul ăsta cedează. Simțiți?
Vreți să știți de ce?
Pentru că nemernicii au descărcat atâtea rahaturi...
că nenorocitul ăsta o să se răstoarne.
Țineți-vă bine, ne răsturnăm.
La naiba, Ziggy.
Nu-ți mai fluturi puța pe aici.
Să vă arăt niște marfă cu care voi nu v-ați descurca.
Cine zice că nu se mai fac ca altădată?
Frumușelul e în oraș diseară.
Al naibii Ziggy.
- Să o aduc pe vas? - Nu.
- Se dezmembrează dacă o aducem. - Atunci ce plan avem?
O legăm bine. O tractăm până în port.
- Cum arată? - Adică?
- De când e aici? - E proaspătă.
- Dar are picioarele rupte. - Probabil o sinucigașă de pe pod.
Bine, mamă. Rahat.
S-a închis bucătăria.
Nu servim bețivii care nu se trezesc la timp să urce pe navă.
Ce navă?
Tatăl tău zice că Talco Line a sosit azi.
Sunt două nave la North Point.
E Atlantic Light. Nu trebuia să vină până după-amiază.
Asta nu e o scuză.
Neața, mamă.
Ce bețivi am și eu.
Nu pleca fără să-l iei pe văr'tu.
Trebuie să fac curat și nu o să o fac în jurul hoitului său.
Ne ții în șah, nu-i așa, Stan?
Nu ai venit la mesa de Duminică.
Dar marți vii cu o armată.
2.500$ de la mine și de la fiecare polonez...
în trei districte și patru stații de pompieri.
- Și cui îi datorăm atâta generozitate? - Surpriză.
Am comandat o fereastră pentru că renovai nava catedralei.
Un memorial. Să vedem.
Poliția poloneză și pompierii.
Am găsit un meseriaș în Glen Burnie, incredibil.
- Pentru navă? - Da, pentru navă.
Am mai avea nevoie de o fereastră pentru etajul doi din prezbiteriu.
- Prezbiteriu? - Holul de sus.
Cât au oferit băieții de la docuri pentru locul ăsta?
- Pot să le egalez oferta. - Ofertele sunt confidențiale, Stan.
- Din câte poți vedea... - Pot să pun 4.000$.
Spune-mi dacă au pus mai mult de 4.000.
Mai mult de 4,000? De la docuri?
Cum naiba...
Îmi pare rău, Părinte.
- Cine a venit cu oferta? - Francis Sobotka.
Frank Sobotka are așa mulți bani?
- Erau de la oamenii lui. - Supraveghetorii?
- Nu mai au nici 100 de oameni. - E o parohie generoasă, Stan.
Poate vorbești cu Frank.
Să rezolvați cumva.
Da, o să vorbim.
Maiorule?
Este chiar Barnacle Bill, marinarul.
Ray, ce mai faci?
Văd doar cerneală roșie sub numele meu anul ăsta.
Pifanul a ajuns ticălos cu dinți.
- Ți s-a împlinit dorința? - Probabil o sinucigașă.
- Aproape de pod. - Probabil, da.
- Dar frumoasă. - Așa e.
M-am dus la baie de dimineață.
Ghici cine își vărsa mațele alături.
Bunk Moreland.
- De unde știi? - Ticălosul nu ține la băutură.
- Ce se întâmplă, omule? - Ce faci, Fam?
Bine.
- Nu ai vești de la Roberto? - Nicio vorbă, omule.
Billy încă are banii noștri, nu? Trebuie să mergi la New York.
Ce fel de joc face negrul ăsta? Ești sigur de oamenii noștri?
Le-am verificat poveștile.
Și îi supraveghează niște tipi buni.
- Cine? - Tank, Country.
- Cât a stat acasă ticălosul? - O lună.
E încă eliberat condiționat. A zis "la naiba cu asta". S-a băgat în joc.
Bine.
Deci nu e pe urmele noastre. Rezolvă cu Roberto. Înțelegi?
Ia-te de ei, dar fi tare.
Au banii noștri și nu avem produsul.
Pricepi? Nu e în regulă.
Cum altfel să reziști, B?
Nu e nimic, omule. Știi ce zic?
Vii aici și îți pui ordine prin cap.
Vii și stai două zile. Adică ziua când intri aici...
- Și când ieși. - Așa e.
Exact.
- Ce faci? - Cum merge?
- Vii de la angajări? - Lucrez la Atlantic până târziu.
- Cum arată Biroul 47? - Nu ai noroc.
ROIRO nu ia pe nimeni mai jos de seria G.
O să obții poate o jumătate de zi...
la încărcat de aluminiu la Locust Point.
- Jumătate de zi? - Senioritatea e nașpa.
- Da, dacă nu ești senior. - Așa e.
- Am plecat. - Da, ne mai vedem.
- De ce nu m-ai trezit? - Abia te-ai trezit, boule?
Nu, mă-ta se pricepe la mic-dejun.
- Nici vorbă. - Șuncă și ouă, păpușă.
Te duci la Grec, nu?
Haide. Nu o să-ți stric treburile.
Urci odată în mașină?
Haide, să mergem.
Jur, Ziggy. Dacă deschizi gura, te ucid.
- Nicky, de la docuri. - Spiros.
Ești bine?
- Cine e amicul tău? - El e Zig, puștiul lui unchi-miu.
- Unchi-tu? Frankie? - Da.
Ziggy e fiul cel mare. Mi s-a stricat mașina. El a condus.
Deci tu ești Grecul.
Măcar sunt grec.
Boris Badanoff. Ne știm, nu?
De ce sunt Boris? Nu pricep. Peste tot, sunt Boris.
- Ești rus, nu? - Nu, ucrainian.
- E același lucru. - Te înșeli.
Ce e ? Nu-ți place să ți se zică Boris?
Sergei.
Nici vorbă. Boris e mai bun. E ca un tip din desene animate.
Boris și Natasha?
Bullwinkle. Rocky și Bullwinkle.
- Vrei niște cafea, plăcintă? - Nu, mulțumesc.
- De fapt, ce fel de plăcintă ai? - Hei, Zig.
Mai taci, bine?
Malaka.
E în regulă.
- E puștiul lui Frank? - Da.
E din Sindicat, să știi.
Dar e de serie L, așa că nu primește ore de lucru.
- Aceeași treabă. - Bine. Cine conduce?
Iarăși?
Mai amestecă-ne puțin.
Pentru ca vama să nu facă legătura între nume și chip.
Dacă ai încredere în cineva, rămâi cu el.
- Bine. - În regulă.
Boris să fie.
- Sergei. - Da, mă rog.
Haide, să mergem.
- Cum e curcanul? - E de rahat. Să mergem.
Ne vedem mai târziu.
- Bullwinkle? - Polonezii.
M-ai făcut de rușine, omule.
Singur te-ai făcut de rușine, Zig.
Mi-ai văzut nepotul?
Nick? Nu încă. Nu cred că mai are ore de lucru.
- Bună, Frank. - Bună, dragă.
Ca să-mi termin hârtiile mai repede, ce veți fura azi?
Nu știu.
Câteva mașini de lux, niște televizoare color, cu ecran lat.
Poate niște lăzi cu vodkă, poate chiar un container întreg.
Bine. Distracție plăcută.
O lași să își bată așa joc de tine?
E în regulă. Îmi place.
Am verificat în calculator. E rada 9, celula 11. Chiar la fund.
- Lucrezi, nu-i așa? - Da.
- Au mai zis ceva? - Nu. Doar că luăm aceiași bani.
Să mergem.
Bine, unchiule Frank.
- Winona. - Jimmy, unde ai fost?
Uite cine e. Marinarul.
- Îmi datorezi 10$. - Du-te naibii.
I-ai zis lui Rawls unde nu vreau să merg. Tu ai făcut asta, Jay.
- I-am zis unde nu vrei să mergi. - Da, și acolo m-au trimis.
Știam că Rawls e supărat, dar nu știam că în halul ăsta.
Ce să îți zic?
- Unde e Bunk? - Plecat cu Crutchfield.
Ce e cu fata? A căzut de pe pod sau ce?
Doc Frazier a înregistrat-o azi. Lovitură la cap și piept.
A zis că a murit până să ajungă în apă.
Și rănile de apărare?
Rănile de pe trei degete? Am văzut de când am cules-o.
Nu ai văzut rănile defensive?
Nu căutăm niciuna. Credeam că a căzut de pe pod.
S-a înecat fără haină și pantofi.
Poate astea cad în apă sau poate nu.
Nu o prea văd sărind de pe pod iarna îmbrăcată așa.
Dar poate mi se pare.
Spune-i lui Bunk că am fost aici.
Distracție plăcută.
Deja ne-am distrat. Am aruncat-o în cârca Regiunii Baltimore.
În cârca Regiunii?
Ai cules-o la est de pod. E Regiunea Baltimore. Ține de ei.
- Le-ai făcut asta? - Rawls a făcut-o.
L-a sunat pe Colonel și a zis:
"Ai o crimă dată naibii pe mână".
E vorba de auto-conservare, Jimmy.
Ceva ce tu nu ai reușit să înveți.
Norris. Poliția Statală, linia 2.
Puțin mai la dreapta!
Bine, dă-o jos!
E pregătită când au nevoie de ea.
Acum că îmi ești client, Dle. Bell...
suntem apărați de privilegiul client-avocat.
- Credeam că Roberto va fi aici. - Nu prea are cum.
Mă tem că asta a apărut în ziarele de luni.
Se pare că Roberto Castellano y Silva este în vizorul Procuraturii.
De asta nu am făcut afacerea?
Acum, Roberto și oamenii lui nu se vor amesteca în nimic...
care le-ar putea complica situația.
De obicei, când cazi, te ridici imediat...
- pentru că știi că nu se uită nimeni, nu? - Uneori.
Și uneori te întrebi cum de ai fost prins de la început.
Și decizi să schimbi modul de operare.
Ne-a luat banii?
Plata voastră în avans a coincis cu problema noastră.
Și mi s-a zis că banii se întorc la Baltimore.
Simt că dai vina pe noi...
pentru necazul lui Roberto.
Poate problemele voastre în Baltimore și problemele clientului meu aici...
sunt coincidențe.
- Dar acum... - Ascultă-mă.
A fost primul care a știut că am fost loviți.
Știe că nimeni nu ne-a dat peste cap...
cu toate documentele cazului.
Dar avem dreptul să fim îngrijorați.
Considerând scopul operațiunii dlui. Barksdale...
sentința lui a fost ușoară.
Dar există o probabilitate...
ca înțelegerea manifestată ca el în urma cooperării...
Sigur ne înțelegi poziția.
Frank, așteaptă pe undeva...
și rusul ăsta nu îl ia de pe dig.
Nu sunt orb.
Nu-mi place că stă atâta timp la vedere.
Sigiliul vămii e rupt. Cineva îl va vedea.
Suntem expuși.
- Da? - Nicky, ce naiba? Încă e aici.
- Rahat. - Da.
- Unde e Sergei? - E fix în spate.
- Ce așteaptă? - Nu am idee.
Dar vasul e aproape gol. Trebuie să o facă sau să se care.
- O să verific. - Da.
Bine, înțeleg.
La naiba. Fă-o pierdută în grămadă. Riscăm mult.
Nu mint când am zis că treaba cu actele pute.
Poate. Dar la sfârșitul zilei ajungi acasă întreagă.
Așa îți place să crezi.
Dar toate tăieturile astea de la hârtie încep să-și spună cuvântul.
Detectiv mare și rău. Vino încoace.
Să îți pup bubița.
- Toate astea? - Abia încep.
1.000 pentru doctor.
1.000 de fiecare dată, fato. În fiecare lună până rămân gravidă.
Trebuie să fie o cale mai bună.
Depinde de tine, iubito.
Găsește un donator potrivit și vom plăti mult mai puțin.
Nu aș fute niciun tip din ăștia cu pizda asta.
Ce ai zis? Nu, doar nu ai zis asta.
Sergent.
Ți se întoarce înecata.
Băieții o plasează de partea noastră a podului.
- Nici vorbă! - Ba da.
Un ticălos din Marină le-a trimis un raport...
cu mareele de dimineață și curenții de vânt.
Arată că a intrat în apă la vestul podului și a dus-o apa.
McNulty.
Al naibii Jimmy. Își bate joc de noi.
Trebuie totuși să îl admir că a câștigat.
- Muist. - Ticălos.
Am numărat bine. Ce e la vânzare?
Mace duce 10 acolo. Deci Moe Man are vreo 38 sus.
Am verificat rezerva și nu stăm bine.
- Moe Man ne ia lucrurile. - Ce are?
Zice că are vreo 30 dar știu că nu e bine.
O să îi arăt eu lui.
E primul lucru la care te gândești, mereu.
Când creierul tău tâmpit va realiza că e mai mult...
decât să bați negri?
- Ce ar trebui să aibă Moe? - 38, pe acolo.
- Nu ești un prost? - Dar nu stăm bine.
Cioară, dacă nu mai avem, e pentru că așa vrea String.
Când o să vrea să avem marfă, o să avem. String e călare pe situație.
E călare pe tot.
Înapoi la locul tău, omule.
Al naibii McNulty.
Prințul Mareelor.
- Frate, te simți puternic azi? - Da.
Vezi dacă poți să-ți muți curul de pe scaun.
A zis că poți să îl și lovești dacă vrei.
Ce face un tip de la Secția 47 după ce și-o trage?
- Ce? - Își șterge sprayul paralizant de pe ochi.
Frank. Se întâmplă ceva.
- Sunt fete, omule, tinere. - Sunt cu zecile.
Moarte? Sunt moarte?